Підготовка до атестації педагогічних працівників загальноосвітніх навчальних закладів: нормативно-правові документи
Відповідно до статті 54 Закону України «Про освіту» від 23.05.1991 № 1060-XII:
педагогічні працівники підлягають атестації;
за результатами атестації визначаються відповідність працівника займаній посаді, рівень його кваліфікації, присвоюються категорії, педагогічні звання;
порядок атестації педагогічних працівників встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері освіти;
перелік категорій і педагогічних звань педагогічних працівників, порядок їх присвоєння визначаються Кабінетом Міністрів України;
рішення атестаційної комісії є підставою для звільнення педагогічного працівника з роботи у порядку, встановленому законодавством.
Відповідно до Закону України «Про загальну середню освіту» від 13.05.1999 № 651-XIV:
посаду керівника загальноосвітнього навчального закладу незалежно від підпорядкування, типу і форми власності може займати особа, яка є громадянином України, має вищу педагогічну освіту на рівні спеціаліста або магістра, стаж педагогічної роботи не менше трьох років, успішно пройшла атестацію керівних кадрів освіти у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері освіти (ст. 24);
атестація педагогічних працівників загальноосвітніх навчальних закладів незалежно від підпорядкування, типів і форм власності є обов’язковою і здійснюється, як правило, один раз на п’ять років (ч. 1 ст. 27);
за результатами атестації педагогічних працівників загальноосвітніх навчальних закладів визначається відповідність педагогічного працівника займаній посаді, присвоюється кваліфікаційна категорія (спеціаліст, спеціаліст другої категорії, спеціаліст першої категорії і спеціаліст вищої категорії) та може бути присвоєно педагогічне звання (старший учитель, учитель-методист, вихователь-методист, педагог-організатор-методист тощо) (ч. 2 ст. 27).
Відповідно до додатка 1 «Розміри підвищення посадових окладів (ставок заробітної плати) працівникам установ і закладів освіти» до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження розмірів підвищення посадових окладів (ставок заробітної плати) та додаткової оплати за окремі види педагогічної діяльності у співвідношенні до тарифної ставки» від 20.04.2007 № 643встановлено розміри підвищення у відсотках до посадових окладів (ставок заробітної плати) за такі педагогічні звання:
учитель-методист, викладач-методист, майстер виробничого навчання I категорії — 15%;
вихователь-методист, педагог-організатор-методист, старший вожатий — методист, практичний психолог — методист, керівник гуртка — методист, старший учитель, старший викладач, старший вихователь, майстер виробничого навчання II категорії — 10%.
Відповідно до пункту 84 Положення про загальноосвітній навчальний заклад, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.08.2010 № 778:
педагогічні працівники закладу підлягають атестації відповідно до порядку, встановленого МОН;
за результатами атестації педагогічних працівників визначається їх відповідність займаній посаді, присвоюється кваліфікаційна категорія (спеціаліст, спеціаліст другої, першої, вищої категорії) та може бути присвоєно педагогічне звання «старший учитель», «учитель (вихователь)-методист», «педагог-організатор-методист» та інші.
Відповідно до пункту 24 Інструкції про порядок обчислення заробітної плати працівників освіти, затвердженої наказом Міністерства освіти України від 15.04.1993 № 102:
ставки заробітної плати і посадові оклади підвищуються на:
15 відсотків — за звання «Вчитель-методист», «Викладач-методист»;
10 відсотків — за звання «Старший вчитель», «Старший викладач», «Вихователь-методист», «Педагог-організатор-методист», «Старший вожатий-методист», «Практичний психолог — методист», «Керівник гуртка — методист», «Старший вихователь»;
15 відсотків — за звання «Майстер виробничого навчання 1 категорії»;
10 відсотків — за звання «Майстер виробничого навчання 2 категорії;
підвищення ставок заробітної плати за звання, присвоєні за наслідками атестації, здійснюється лише за період роботи на посадах, на яких були присвоєні відповідні звання, у випадках переходу працівника з одного закладу до іншого на однакові посади або на посади, які відповідають профілю предмета, дисципліни, що викладається, доплата за звання зберігається до чергової атестації.
Відповідно до пункту 8.1 Положення про спеціальну загальноосвітню школу (школу-інтернат) для дітей, які потребують корекції фізичного та (або) розумового розвитку, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 15.09.2008 № 852, посаду директора спеціальної школи (школи-інтернату) незалежно від її підпорядкування, виду та форми власності може займати особа, яка є громадянином України, має освітньо-кваліфікаційний рівень спеціаліста або магістра за фахом «Дефектологія», стаж педагогічної роботи у спеціальній школі (школі-інтернаті) не менше як три роки, успішно пройшла атестацію педагогічних працівників.
Відповідно до Положення про вечірню (змінну) школу, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України 04.07.2005 № 397:
статус учасників навчально-виховного процесу, їхні права і обов’язки, трудові відносини (призначення на посаду, звільнення з посади), педагогічне навантаження та інші види діяльності, атестація педагогічних і керівних працівників визначаються законодавством України про освіту, працю, охорону здоров’я, іншими нормативно-правовими актами, цим Положенням, статутом, правилами внутрішнього розпорядку вечірньої школи (п. 3.2);
директором може бути громадянин України, який має вищу педагогічну освіту на рівні спеціаліста або магістра, стаж педагогічної роботи не менш як три роки та успішно пройшов атестацію керівних кадрів навчальних закладів у встановленому законодавством порядку (п. 4.1).
Відповідно до пункту 13 Типових правил внутрішнього розпорядку для працівників державних навчально-виховних закладів України, затверджених наказом Міністерства освіти України від 20.12.1993 № 455, звільнення педагогічних працівників за результатами атестації, а також у випадках ліквідації закладу освіти, скорочення кількості або штату працівників здійснюється у відповідності з чинним законодавством.
Відповідно до Типового положення про атестацію педагогічних працівників, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 06.10.2010 № 930:
атестація педагогічних працівників навчальних та інших закладів є обов’язковою (п. 1.5);
умовою чергової атестації педагогічних працівників є обов’язкове проходження не рідше одного разу на п’ять років підвищення кваліфікації на засадах вільного вибору форм навчання, програм і навчальних закладів. Ця вимога не поширюється на педагогічних працівників, які працюють перші п’ять років після закінчення вищого навчального закладу (п. 1.8);
для організації та проведення атестації педагогічних працівників у навчальних та інших закладах, органах управління освітою щороку до 20 вересня створюються атестаційні комісії I, II і III рівнів (п. 2.1);
атестаційні комісії усіх рівнів створюються у складі: голови, заступника голови, секретаря, членів атестаційної комісії. Головою атестаційної комісії є керівник (заступник керівника) навчального закладу або відповідного органу управління освітою. Про створення атестаційної комісії та затвердження її складу видається наказ. Кількість членів атестаційної комісії не може бути меншою п’яти осіб (п. 2.6);
атестаційні комісії усіх рівнів створюються на один рік до формування нового складу атестаційної комісії. Персональний склад атестаційних комісій протягом року може змінюватися (п. 2.8);
за результатами атестації педагогічним працівникам присвоюються кваліфікаційні категорії: «спеціаліст», «спеціаліст другої категорії», «спеціаліст першої категорії», «спеціаліст вищої категорії» (п. 4.2);
за результатами атестації педагогічним працівникам, які досягли високих показників у роботі, присвоюються педагогічні звання: «викладач-методист», «учитель-методист», «вихователь-методист», «педагог-організатор-методист», «практичний психолог — методист», «керівник гуртка — методист», «старший викладач», «старший учитель», «старший вихователь», «майстер виробничого навчання I категорії», «майстер виробничого навчання II категорії» (п. 5.1).